EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
DEN AMBIVALENTE
Siger du, at Ivan forlod os af sin egen fri vilje?
Ja, han sagde, at han var interesseret i De Velsignede.
Mener du, at han valgte De Velsignede frem for os?
Jeg kan ikke tro det.
Mon ikke han havde en grund?
Det ved jeg ikke.
Men han sagde, at der var noget, vi skulle gøre.
Hvad har vi at gøre?
Vi må vist bare spørge den kvinde.
Bare rolig.
Lige nu har jeg ingen grund til at kæmpe med jer.
Ikke at I vil tro mig.
Nej, vi tror dig.
Joe...
Du er virkelig let at overbevise.
Vil du ikke først fortælle os om dine kræfter, Catalina?
Jeg vil berolige alle.
Jeg er telepatisk.
Mine kræfter er begrænset til dem, I kalder De Velsignede,
men jeg kan telepatere utallige transmissioner samtidig.
Så det vil sige, at enhver, der tuner ind, kan kommunikere gennem dig?
Ja.
Ved at linke til mig
kunne vores kammerater konstant dele deres tanker, uanset hvor de var.
Derfor kalder de dig Linker.
Jeg lyttede til hver eneste samtale, der blev kanaliseret gennem mig.
Derfor ved jeg alt om Kejserens planer.
Du mener den mand...
Fortæl os, hvad han vil, Catalina.
Jeg vil guide denne art kaldet mennesker, Ivan.
Så altså kun gennem din tvungne evolution
kan menneskeheden undgå udryddelse?
Mennesker er uforstandige væsner.
Ingen uigennemtænkte planer kan redde dem fra undergang.
Jaså.
Er dette så beviset på din fiasko?
Undergangen er nær.
Du kom vel med mig, fordi du selv tror det samme?
Jeg er jo et af de mennesker nær undergangen.
Nu er du for beskeden, Ivan.
Du er nærmere lig os.
Tvunget Evolutionsplan for menneskeheden?
Kejseren har konkluderet,
at vi kun kan sameksistere med menneskene på denne måde.
En succesrate på fem procent? Glem det!
Fem procent betyder, at over seks milliarder mennesker vil dø.
Selv om man overlever,
har man kun et liv som De Velsignedes kvæg at se frem til.
Sikke menneskeligt af jer at sætte følelser over logik.
Det er ikke en plan, vi kan lukke øjnene for.
Netop derfor har vi gjort vores forberedelser i hemmelighed.
Mon Ivan mente, at vi skulle stoppe dette?
Det var noget af en overraskelse.
Hvad i alverden foregår der?
Jet!
Så vågnede du endelig, gamle mand.
Ja, takket være jer. Men jeg lader til at have sovet for længe.
Jeg kan simpelthen ikke fatte det her.
Det forstås.
Vil nogen forklare situationen for vores egen Rip Van Winkle?
I de sidste måneder har Dynamic Ultra A/S' rumforskning- og udviklingsafdeling
opsendt en raket hver anden uge.
På papiret transporterede de forsyninger
til en mikrogravitetsforskningsstation i kredsløb 400 km oppe.
Så...
Ja, mikrodronerne blev sendt ud fra rummet.
Vent lige lidt.
Har I tænkt jer at tro på hendes historie?
Medmindre du lyver, hvordan kan du så være så sikker?
-Jet! -Det vil jeg også gerne høre.
Har du nogen troværdig grund til at give os denne information?
Et uventet og uvist element har vist sig.
Kejseren lader til at finde det trivielt,
men det udgør en stor risiko for vores plan.
Er det selv i så fald så let at forråde dem?
Folk, der var dine venner for bare en time siden.
Vi har intet koncept om venner.
Vi arbejdede kun sammen, fordi vi havde samme interesser.
Så når I skilles, føler du slet intet for dem?
Selvfølgelig ikke.
Kan I ikke forstå det?
I besidder langt større fysiske kræfter end almindelige mennesker,
men I Cyborgers svage punkt er, at I ikke kan kaste følelsernes åg af jer.
Så er det nok.
Vi forstår, hvorfor du sladrede.
Men det er stadig intet afgørende bevis.
Hvis I ikke tror mig, kan I gøre, som I vil.
Jeg har ikke mere at sige.
Kan du bekræfte, at de raketter blev sendt op, Françoise?
Øjeblik.
Ja, planerne for opsendelserne blev offentliggjort på forhånd,
og NORAD har registreret hver opsendte raket.
Der må også have været en opsendelse i dag.
Ja, kl. 8.00 østkysttid.
-Det var den sidste raket. -Hvad mener du med sidste?
Hvad jeg sagde.
Denne raket skulle levere et drivmiddel til positionsregulering til stationen.
Når stationen er fyldt, skifter den retning
og dropper mikrodronefyldte kapsler, der kan trænge gennem atmosfæren.
I atmosfæren deler kapslerne sig i flere mindre fartøjer.
I stratosfæren lukkes mikrodronerne ud af fartøjerne.
Den syntetiske virus, der sprøjtes ind i menneskene af mikrodronerne,
forøges i kroppen, selv mens den tvinger værtsdyret til at udvikle sig.
Den hostes eller nyses ud i luften og forårsager dråbeinfektion.
Mener du en luftbåren infektion?
Ja.
På dette tidspunkt findes der ingen måde at stoppe det på.
Smitten fra menneske til menneske vil sprede sig eksplosivt.
Hvad i...
Doktor.
Lige nu kan vi ikke andet end at tro hende.
Hvad er status for denne morgens raket, Françoise?
Det ubemandede fartøj har løsrevet sig og nærmer sig stations kredsløb.
De forventes at mødes om otte timer.
-Har vi kun otte timer? -Doktor!
Har vi ingen våben her på skibet, vi kan skyde stationen ned med?
-Der er måske nogen, men... -I bør lade være.
Ødelægger I stationen,
vil mikrodronerne spredes ud over dens kredsløb sammen med resterne.
Mikrodronerne vil fylde himlen, trækkes ned af Jordens tyngdekraft
og regne ned på jorden.
De vil da ikke alle trænge gennem atmosfæren.
Mikrodroner nok til at true menneskeheden vil nå jordoverfladen.
Af samme grund er det risikabelt at skyde på kapslerne fra jorden.
Hvad skal vi så gøre?
Nogen bør tage til stationen for at forhindre virusserne i at nå tyngdefeltet.
Det er det mest sikre.
Som om det var det letteste i verden...
Selv ikke Dolphin-3 kan flyve ud i rummet.
Er der så slet ikke mere, vi kan gøre?
Nej, vi har stadig muligheder.
En raket?
Skal vi tage ud i rummet i den?
Det er egentlig et missil til at nedskyde ballistiske missiler i stor højde med.
Hvis vi frakobler sprænghovedet, og sender Dolphin-3 så højt op, vi kan,
burde vi i det mindste matematisk kunne nå stationens kredsløb.
Men for at nå den højde må vægten begrænses.
Vi kan nok højst transportere tre personer til stationen.
Tre?
Jeg er vel den eneste, der kan bevæge mig frit i rummet.
Jeg tager også med.
Måske er stationen bevæbnet. Du får brug for ildkraft.
Ja. Jet, Heinrich og jeg tager af sted.
Så er det vist på plads. Lad os gøre klar med det samme.
Javel.
Kan man tro de offentliggjorte tegninger, kan vi
ved at efterlade stationens kerne intakt og frakoble alle unødvendige moduler-
øge hovedmotorens kraft mest muligt og opnå høj nok fart til at slippe fri.
Når den forlader kredsløbet om Jorden,
svinger den rundt om Venus og sagtner farten,
hvorefter den styrter ned i Solen.
Tænkt, at de har offentliggjort de tegninger.
Den er kun registreret som en privat virksomheds forskningsstation.
Vi aner ikke, om det er sådan, før vi ser det selv.
Hangarens port er åben.
Catalina!
Hvor skal du hen, Catalina?
Tja...
Ville du ikke kæmpe med os?
Du fortalte os det jo. At vi skulle stoppe Kejserens plan.
Det er ingen grund til at kæmpe med jer.
Det...
009...
Hvorfor tager du ud i rummet?
Du er en cyborg, men det gør ikke det ydre rum mindre farligt.
Du har ingen garanti for at vende levende hjem.
Det ved jeg selvfølgelig.
Hvorfor tager du i så fald uden tøven ud i rummet?
For det første har virussen ingen indvirkning på cyborger.
Selv om hele menneskeheden bliver udsat for tvunget evolution,
kan I cyborger overleve.
Så hvorfor udsætte dig selv for sådan en fare for at kæmpe for laverestående?
Jeg kan ikke bare se til, mens mange mennesker dør uden at vide hvorfor.
Forstår du overhovedet, hvilke kræfter du selv har?
Din accelerator er ikke bare noget, der lader dig bevæge dig hurtigt.
Uanset din fart er det meningsløst, hvis du ikke kan kontrollere det.
Ved en fart hvor dine sanser ikke burde kunne følge med
opfatter du ting, kontrollerer din krop og beslutter dit næste træk.
Din hjernes bearbejdningshastighed er flere 100 gange hurtigere end normalt.
Når du accelererer, er din hjerne altså i samme stadie, som var du overclocked.
Hvis mennesker får de samme kræfter som dig gennem tvunget evolution,
kan vi ikke længere fungere som skabningens herrer.
Ude af stand til at modstå mennesket ender vi med at gå under med det.
Det må undgås for enhver pris.
Det uvisse element, du nævnte, Catalina...
Jeg talte om dig, 009.
Hvilket sceneri ser du, når du accelererer?
Helt alene i en verden, hvor tiden er gået i stå...
Hvad føler du?
Jeg ved, at du gik tilbage i tiden den dag.
Hvis du ville,
kunne du endda gå tilbage til, da du var menneske.
Alligevel forbliver du cyborg og erklærer, at du kæmper for menneskeheden.
Uden nogens vidende, uden nogen tak...
Hvordan kan du blive ved at kæmpe?
Der er tider, hvor det smerter mig.
Tider, hvor jeg vil flygte fra al denne kamp.
Men hvis det er en kamp, kun jeg kan udkæmpe,
stikker jeg ikke af fra den.
Det er ikke kræfter, jeg nogensinde ønskede.
Men hvis jeg kan redde nogen ved at bruge disse kræfter,
accelererer jeg uden nogen tøven!
Jeg ser ikke tilbage, men fremad.
Du er virkelig en god fyr.
Catalina!
Scramjet motor... antænd!
Antænder!
Vi overstiger 50.000 meter.
Vi har nået stratopausen.
Gør missilet klar.
Starter nedtællingen.
Ti, ni, otte,
syv, seks, fem,
fire, tre, to, en.
Affyr!
Missilet stiger stødt.
Løfterakettens brændstof slipper snart op.
Frastøder løfteraket nu.
Den har nået den planlagte bane.
Opsendelsen var en succes.
Nå, så smutter jeg også snart.
Vi regner med dig, 007.
Overlad det bare til mig.
Det bliver ikke kønt, hvis Lucy ikke er her, når Heinrich kommer tilbage.
-Den kommer til syne. -Ja.
Så er det nu.
Det ubemandede fartøj har lige dokket med stationen.
I kan ændre bane når som helst.
Forstået.
-Er I klar? -Ja.
-Når som helst. -Gør det bare.
Beskyttelseskappe... slip!
Kom så!
I har alle tre kun ilt til 15 minutter til.
Ja. Det er faktisk mere ildevarslende ikke at se noget bevæge sig.
Det hjælper ikke at tænke på det. Lad os bare fortsætte.
-Indtag thrust reverser-position, 002. -Forstået.
Det bliver en hård landing.
Det vidste jeg fra det øjeblik, vi gik sammen.
-Hold ikke igen. -Okay! Tre, to, en.
Antænding!
004!
Der fik vi næsten skabt endnu en menneskeskabt satellit.
Undskyld.
Vi har vist ikke tid til undskyldninger.
-Ham igen? -Lad os komme til luftslusen!
I har under ti minutters ilt tilbage!
002! Hurtigt!
002! Hvad laver du?
Gå I to i forvejen.
Jeg tager mig af det svin!
Pas nu på, 002.
Hvem tror du, at du taler til? Jeg er jo Jet Link!
Jeg fylder stedet med luft.
Hvad er der, 004? 009!
Hvad i...
Herinde...
Det er et stort vakuum!
Nej!
I løber tør for ilt om seks minutter!
Tekster: Trine Nørgaard